Så, låt mig fråga en sak?
Som forskare, stör det dig att det mesta av ditt arbete, hur genialiskt det än är...
kommer det till slut att uppfattas som missledande?
- För det skulle störa mig. - Ursäkta?
Om det bara gått tillräckligt länge kommer nästan allt att bli överbevisat, eller hur?
Nej.
Allt från att jorden är platt till att solen går i bana runt oss.
Om du går tillbaka hundratals år.
Hade vetenskapsmännen mer fel än rätt.
Ta bara tomaten.
Ursäkta?
Efter erövringen av Mexico 1519, togs tomaterna österut, till Europa...
där alla trodde att de var giftiga.
Ska inte du koncentrera dig på det du håller på med?
Jag har det under kontroll. Oroa dig för dig du?
Jag är orolig för mig.
Det här är första flygturen den här gör sedan den blev nedskjuten och reparerad.
Den förtjänar din odelade uppmärksamhet.
Den klarade sig till fastlandet.
Om något ska gå fel, så borde det ha gjort det vid det här laget.
Det tog både italienare och spanjorer att inse att tomater är delikata.
Vad duktiga de är då.
Columbus var spanjor...
han räknade ut att jorden var rund.
Han var italienare.
Jag undrar vad det är som gör spanjorerna så bra på att avslöja dålig vetenskap.
Du är väl inte spansk, är du?
Jo då, jag hör till McKay släkten från Barcelona.
Nu, om du ursäktar...
Vad är det? Turbulens?
Tröghetsdämparna borde kunna jämna ut det.
Vad i helvete?
Den högra drivkapseln växlar periodvis till drivning bakåt.
Stäng av den. Jag kan köra med bara den vänstra.
Den lyder inte mina kommandon.
Gör dig redo för kraschlandning.
Vad!?
Vi är på väg ner.
Mayday! Mayday! Mayday! Mayday!
Text: Mr and Mrs Bilskrot
Griffin, McKay, kom.
Skyttel 6, kom.
Griffin, McKay, kom.
Ja, vi är här.
Rodney.
Tack gode gud, vi trodde ni...
Jag har försökt att få kontakt med er i över en timme.
Hitta doktor Weir och berätta att jag fått kontakt.
Är du okej?
Inte så bra, nej.
Är du okej?
Jag tror att bägge två skulle må bra av att stanna på sjukavdelningen lite längre.
Vad i helvete hände?
Skytteln ni flög försvann från våra skärmar.
Ni kraschade i havet.
Ja, ja, ja, vi...
vi är under vatten.
Ja, det är ni.
Hur ska ni då kunna hitta oss?
Vi vet riktningen på er radiosignal, men inte avståndet.
Hur djupt är vi?
1-2-0-0 och faller.
Radek, du måste skynda på lite.
Vi är redan 1200 fot djupt, och sjunker med...
20 fot per minut.
Väldigt imponerande.
Ursäkta?
Vi har alltid lekt med tanken att använda skyttlarna som undervattensfarkoster.
Ja, ja, ja jag teoretiserade det.
Men på 1200 fot?
Det är nästan max-djupet för en atomdriven ubåt.
Vi har ingen riktig lust att slå några rekord just nu...
Det är ett problem.
- Kan du röra dig? - Ja.
Radek, framrutan håller på att ge med sig för vattentrycket.
Flytta in till det bakre utrymmet. Förseglingen borde hålla.
Jag är redan ett steg före dig.
Nej.
Nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej!
Kraschen skadade troligtvis alla sorters system.
Kanske du skulle fokusera dig mer på flygning istället för tomatens historia.
All fokusering stängde inte av driften. Jag skyller fortfarande inte på dig.
Det är inte mitt fel!
Jag har en idé.
Vad gör du?
Lycka till, Rodney.
Nej, vad gör du?
Griffin!
Varför gjorde han så?
Varför gjorde du så?
Öppna landskap.
Du sitter inte fast i en metall kista under tusentals fot med vatten.
Du är mitt i ett öppet landskap.
Nu...
Zelenka?
Radek, det är Rodney, kom.
Radek?
Skyttelns radiosändare är i..
den främre sektionen som nu är vattenfylld...
vilket betyder att du inte har något sätt...
att kontakta ytan, vilket betyder...
att de inte har något sätt att triangulera din position.
Okej. Javisst.
Du har befunnit dig i värre situationer.
Bara för att du inte kan komma på dem just nu gör det inte mindre sant.
Men du är inte död ännu.
Du kan fixa till problemen. Du behöver bara...
ta ett steg i taget.
Nu...
måste hitta någon slags belysning.
Så där...
Okej.
Ljus.
Jag har Ijus.
Nu då?
Jag tyckte du sa att det livsuppehållande systemet kunde försörja dem i dagar.
Jag sa att det troligen kunde försörja dem i dagar.
Jag visste inte att skytteln skulle sjunka så fort eller att cockpiten skulle dränkas.
Det var då ni förlorade kontakten.
Om de inte tog sig till den bakre sektionen i tid...
De klarade sig.
Men ändå...
de kommer att vara mycket svårare att hitta nu när de inte längre sänder.
Kom på ett annat sätt då.
Även om vi kan hitta dem, så är våra alternativ begränsade.
De är fortfarande djupare än vad räddningsskyttelns vindruta klarar av.
Jag klarar av räddningen. Koncentrera dig på att hitta dem.
Jag har redan några idéer.
Okej, vi jobbar mot klockan. Tillbaks till arbetet.
Jag faller 20 fot per minut.
Trycket ökar med en atmosfär varje 33 fot.
Det ger en till atmosfär varje en och en halv minut...
vilket betyder.
Jag är för tillfället under 37 atmosfärers tryck och mer blir det.
Oj då.
Det är mycket.
Det är... Okej, jag måste sakta ner.
Okej.
Jag måste sluta sjunka.
Nej, nej, nej, nej, nej, nej, nej.
Skicka ett meddelande först.
Ja.
Kontrollera och se om du kan få...
igång radiosändaren...
för de kan inte hitta dig om du inte kan tala om var du är.
Kom igen, McKay. Prioritera.
Nu kör vi.
Nu...
Nu kör vi.
Så där. Nu så.
Så där ja.
Okej.
Hur är det med vår radiosändare?
Ja, jag vet det, så...
aktiverar nödsändarprotokollet.
Nu...
sänder vi en signal.
Nu ska den bara ta sig igenom 1400 fot med vatten...
vilket betyder att...
hela tre procent av signalen kommer att nå ytan, så...
förstärkning... förstärk signalen.
Hur mycket ström har vi att jobba med här?
Du måste skämta med mig!
Tre timmar?
Var är det som drar ström? Jag jobbar ju med ficklampor?
Tröghetsdämparna är aktiva? Varför det?
Jag behöver inte dem.
Stänger av tröghetsdämparna.
Kom igen nu då! De drar från den lilla ström jag har kvar.
Man behöver inte tröghetsdämpare när man håller på att sjunka!
Nu då.
Du är en skrothög!
Och jag kommer att dö.
Okej...
vi vet ju riktningen på den ursprungliga signalen. Så det betyder att de är...
på den här linjen här.
Olyckligtvis kan havsströmmarna kan ha dragit dem åt ena eller andra hållet...
antingen hitåt eller ditåt så området där de kan vara är uppskattningsvis...
här.
Doktor Bryce här har studerat de ÅIdrigas databas angående havet...
och just detta område är mellan 2000 till 6000 fot djup.
6000 fot.
Vi kan aldrig ta oss ner så djupt.
Ja, jag vet, det är därför vi måste hitta dem innan det blir så.
De var redan på 1200 fot och sjunker med, vad, 20 fot per minut?
Ja, det är korrekt.
Det ger oss i alla fall någonstans att börja.
Ja.
Men då så...
då sätter vi igång.
Jag fryser.
Varför är jag så kall?
Oh, nej.
Jag har väl inte förlorat så mycket blod, har jag?
Naturligtvis, det kan ha något att göra med...
miljarder liter iskallt vatten du är omringad av, idiot.
Okej.
Jag behöver bara värma upp den här saken...
och det får inte kosta en massa ström.
Kan vi åtminstone göra det, snälla?
Okej.
Så där.
Du ser?
Jag är inte kräsen.
Jag vill ju inte frysa ihjäl.
Kom igen nu!
Kommer lite värme att kosta mig 40 minuter?
Vill du verkligen att det ska sluta så här?
Vill du att jag ska frysa ihjäl?
Du vill nog hellre att jag imploderar tillsammans med dig, din surkart?
Har du ens en åsikt, du... nej!
Varför? För att du är ett livlöst objekt!
Hindrar det mig från att prata med dig? Oh nej, min livlösa vän...
för att jag har fått en smäll i huvudet. Förstår du?
Där...
så ja...
20 minuter ström borde ge tillräckligt med värme för att undvika förfrysning.
Du spelar ett högt spel, min vän, men...
överenskommet.
Jag har precis gjort en överenskommelse med dig.
Överenskommelse...
Låt oss göra en överenskommelse!
Överenskommet.
Det var inte roligt.
Vad är det för fel på mig?
Det är...
eufori, upprymdhet...
överkaxighet, det är...
syrebrist.
Jag ska skruva upp koldioxidfiltret annars kommer jag att dö av syrebrist.
Det där är så roligt.
Ta det här hörnet...
lägg den här...
flytta den hit.
Vad är allt det här?
Ah, det är min plan.
Ja, så mycket hade jag räknat ut också.
Kan du utveckla den lite?
Doktorerna Moore och McNab är här för att studera havet på M8R169...
vilken råkar vara under ett tjockt lager is, så de tog med sig en tusenfotskabel...
och en skapligt kraftig vinsch för att sänka sina instrument.
Okej.
Och Apel är ansvarig för griparen som är gjord till att sänka F302 skyttlarna.
Och du tänker sätta ihop de två.
Som choklad och jordnötter.
Kommer mekanismen att vara stark nog för att lyfta en halv-dränkt skyttel upp ur vattnet?
Inte en chans.
- Men varför... - För att vi måste inte lyfta.
Vi måste bara komma nära ytan nog för att få ut McKay och Griffin...
med hjälp av skärbrännare och dykare.
Bra. När?
Om ett par timmar.
Du och Rodney har varit på mig för en chans att prova en skyttel som ubåt...
och ni gick jävla långt för att få mig att säga ja.
Du har fortfarande inte sagt ja.
Jag gjorde det precis.
Hur nära är Zelenka att hitta dem?
Jag går och frågar honom.
Koldioxidfiltren arbetar på 100%.
Skönt att något fungerar.
Så...
får se om jag kan...
Varför måste de göra de här så små?
Jag behöver vara vid ytan för att rädda den stackars jäveln som är fast här nere...
inte vara den stackars jäveln som är fast här nere.
När Zelenka väl kommer på en plan, kommer jag att ha dött av hög åIder.
Hallå?
Är du vänligt sinnad...
eller är du hungrig?
Jag är ganska säker på att den här saken innebär omedelbar dålig matsmältning.
Det är sändaren.
Den sänder nog på en frekvens du kan höra.
Lugna dig, killen. Lugna dig, killen.
Ursäkta om jag stör dig, men...
jag liksom behöver ha den här på ett tag, förstår du?
Kanske du kan tala om för mina vänner var jag är...
kan du göra det? Kan du skaffa hjälp?
Kan du? Göra det?
Vad sysslar jag med?
Jag behandlar en utomjordisk val som om den vore Lassie.
Okej, om du inte tänker hjälpa till, simma förbi bara!
Simma.
Kanske skytteln kan simma.
Okej.
Cockpiten är otillgänglig...
men de flesta kontroll-ledningarna går här bak, så...
om du verkligen var tänkt till att vara sänkbar, då...
borde dina drivkapslar fungera under vatten också...
jag borde kunna flyga dig från bak här. Kanske inte flyga, men stiga till ytan.
Om jag kan komma nära ytan...
måste inte nödsändaren tränga sig igenom så mycket hav, okej.
Nu börjar det ta sig.
Hur går det för oss?
Vi gör framsteg i alla fall... så sakteliga.
Visa mig.
Vi utgick från den mest troliga platsen för skytteln...
baserat på siffrorna när vi triangulerade deras position...
under den korta radiokontakten.
Efter det uppskattar vi hur långt ur kurs den drivit...
med varierande strömmar, undervattens- floder som skytteln kanske stött på.
Sen adderar vi sjunkhastigheten vid olika punkter.
Är det allt ni har?
Ni har inte minskat sökområdet alls.
Nej, nej, faktum är att vi utökat det lite.
Och hur kan man räkna det till framsteg?
För att vi inte längre gissar.
Vi vet nu definitivt att skytteln är någonstans i det här området.
Okej.
Elizabeth, även om vi hittar dem, finns det inget sätt att...
Sheppard jobbar på ett griparsystem för att kunna lyfta skytteln.
- Verkligen? - Verkligen.
Den kommer att vara klar om ett par timmar.
Det behöver du också vara.
De här lilla tangentbordet tar kåI på mig.
Allt börjar gröta ihop sig..
Jag behöver en ny uppsättning ögon.
Får jag se.
Gjorde jag precis...
Ja, det gjorde du.
Sam?
Oroa dig inte, Rodney.
Vi ska få ut dig därifrån.
Hur gjorde du... hur är det med dig...
Det är kul att se dig också, McKay.
Jag har blivit tokig. Jag har blivit skogstokig.
Nej, det har du inte.
Du är inte verklig.
Självklart är jag inte verklig.
Ursäkta?
Jag är tre miljoner Ijusår bort med mina egna bekymmer.
Jaha, vad gör du här?
Du hallucinerar.
Och hur gör jag det?
Rätt.
Är det så illa?
Som jag ser det...
så är du rädd...
lite panikslagen, ganska ensam...
du visste att du behövde hjälp...
Så ditt undermedvetna skapade den enda personen du vet som är smartare än du.
Det tror jag inte.
Börja inte nu, McKay.
Du är väldigt smart.
Jag skulle även kunna säga genialisk...
men det finns genialisk och sen finns det jag.
Varje gång vi har jobbat ihop...
har du haft fel och jag har haft rätt.
Även om det var sant, och ingen säger att det är, bara att hävda en sån sak...
Varför skulle jag annars vara här?
Jag vet inte.
Kanske ett sista skjut innan jag dör.
Ett sista skjut?
- Snälla vi har aldrig... - Okej, ett första skjut...
det är det jag tänker på, inte din hjärna, blondie, nu...
- Håll med om att jag är stilig... - du står och diskuterar med dig själv.
Du inser det, eller hur?
Din hjärna har skapat mig.
Vad?
Vad mer hallucinerar jag?
Vad menar du?
Om du inte är verklig, vad är? Hur kan jag se skillnad?
Hur vet jag om någon av dessa värden är korrekta?
Du är inte helt fel ute.
Nej, nej, nej, nej, nej, nej...
Jag...
Jag ligger medvetslös på sjukavdelningen.
Hör du, jag mår jättebra, och det här är bara en...
en posttraumatisk mardröm.
Kom igen, vakna, vakna, vakna.
Nej, du förstår, du är verkligen i bakändan av en sjunkande skyttel.
Dina avläsningar är korrekta.
Du visste att du behövde hjälp...
och du har en skaplig hjärnskakning, så...
så...
här är du.
Här är jag.
Jag antar det är någon slags tröst...
på ett...
skrämmande mentalt hälsotillståndigt sätt.
Kan du inte visa mig vad du gjort så här långt?
Ja visst, självklart.
5 km är ett sökbart område. Du har lyckats minska det, Radek.
Bra jobbat.
Han är för djupt.
Din gripare har bara 1000 fot kabel.
Vi vet att skytteln borde kunna dyka minst 1000, så om han är över 2000...
borde vi fortfarande kunna få tag på honom med griparen.
- Och om han är djupare? - Det är han troligen.
Området vi söker går till 6000.
När VåInaderna attackerade staden...
vände du en sköld så det blev ett kamouflage.
Ja.
Varför kan inte vi göra tvärtom?
Vända skyttelns kamouflage till en sköld.
Rätt.
Det borde hålla vattnet tillbaka, ja.
Men det kommer ta betydligt mer kraft.
Vi slår av allting vi inte behöver.
Men det kommer ta timmar att konfigurera.
Ta med vad vi behöver. Vi gör ändringarna där nere.
Nej, nej, nej, nej. Jag kan omöjligen... Nej.
Radek...
Jag kan inte ens simma.
Det blir inte mycket simma av under 1000 fot av vatten.
Hör här, jag kommer inte beordra dig att gå.
Men jag kommer.
Om Rodney inte kan vända sig till dig, vem kan han då vända sig till?
Okej.
Ge mig några minuter så ska jag hämta min utrustning.
Nu...
Jag har kort om tid att utföra min plan innan kapaciteten sjunker för mycket...
förutsatt att...
kodningen är korrekt, stiger vi, och vid den tidpunkten...
borde de kunna uppfatta vår radiosignal...
för att sen komma och plocka upp mig.
Hur mycket kraft kommer det att döda?
Jag vet inte. Det mesta av den.
Då är det en dålig idé med andra ord.
Varför?
Ifall det inte funkar då?
Då...
är jag död.
Exakt. Dålig plan.
Du har rätt.
Jag borde fortsätta med en av de andra hundra möjligheterna jag har istället.
Jag säger inte att jag har en bättre idé...
Vad ska jag göra? Ingenting?
- Ja. - Brilliant.
Håll dig varm...
fortsätt andas...
håll dig vid liv så länge du kan.
Ge ditt team den största möjliga tidslucka du bara kan.
En tidslucka för vad?
För att rädda dig.
Även om de hittar mig...
räknat med undervattenströmmarna
och ett flertal uppstigningsplatser, är näst intill omöjligt.
- Hur får de ut mig härifrån? - De kommer nog på nåt.
Nej, det gör de inte.
Både du och jag vet att den ende som kan klura ut det finns i en sjunkande skyttel.
Jag.
Mitt i prick.
Jag hör vad du säger, och jag säger dig...
att du har fel.
Du har några väldigt smarta, väldigt motiverade människor på ytan.
Det enda de arbetar på nu är hur de ska rädda dig.
Kom igen. De planerar min minnesceremoni.
Om din plan misslyckas, vilket den troligen kommer...
kan du äventyra deras plan.
Ska du hjälpa mig eller inte?
Jag hjälper till att hålla dig vid liv så länge det går, men nej...
jag tänker inte hjälpa till med den här planen.
Så min egen hallucination säger nej till mig?
Undermedvetet måste du förstå, att du behöver prata dig själv ur det här.
Jag kan inte ens hallucinera rätt idag.
Nåväl.
Vi är ovanför sökkoordinaterna.
Okej.
Det borde bli en omärkbar övergång.
Då så.
Allt eller inget.
Jag... jag skulle inte.
Du skulle inte vad?
Förlåt, jag glömde. Jag är inte till någon hjälp.
Nej, nej, nej.
Såg du något?
Har jag gjort en miss?
Allvarligt, om du såg någonting, så... säg.
Du jävlas med mig.
Förlåt?
Du försöker sinka mig.
- Jag har ingen aning om vad du pratar om. - Lek inte med mina hjärnspöken.
Jag är ett hjärnspöke.
Okej, om du inte kommer att hjälpa mig, så stanna då på din sida i skytteln.
Vad nu då?
Känns som vi nått botten.
Verkligen?
Det här är bra.
Chansen att vi imploderar blir mycket mindre.
- Men Rodney... - Nej, nej, nej, inga men, okej?
Kan vi inte ens ta en stund och glädjas åt den enda turen jag haft på hela dan?
Det här är inte bra.
Hör här, bara, bara...
håll käft!
Du kommer hit, du hjälper inte till, du säger att planen jag har är skit...
du säger att du är skapad av min hjärna, ändå har du inte utmanande kläder.
Se här.
Den har alltid varit där.
Nej, det har den inte.
När vi slog i botten måste det ha blivit ett microhåI i skrovet.
Vi tar in vatten.
Atlantis... Det här är Sheppard. Kom.
Vi kan knappt höra dig, John.
Vi kan inte höras när vi sjunker mer, det är dags att önska lycka till.
Lycka till, då.
Vi kontaktar er så fort vi kommer tillbaka till ytan.
Ha dykarna redo på skyttel 8.
Det ska jag.
Weir, klart slut.
Vad tror du, Radek?
Om vad?
Vi är under vattenytan.
Jag har alltid velat prova det här.
Ja, ja, ja. Bara...
se till att vi inte är under för mycket vatten.
Jag har planat ut och håller stadigt vid 990 fot.
Hur går det?
Allt jag får in är sporadiska livssignaler.
Som är...
ett sjöodjur?
Vi kommer behöva få igång sköldarna.
Ja, nåväl, sluta prata då, tack.
Javisst.
Det är lustigt...
för egentligen...
jag bara, du vet...
tänkte på, vad skulle fullända detta experiment?
Borde vara...
isande kallt vatten i kabinen, massor av det...
bara nu för att hela imploderings grejen inte längre är aktuellt...
drunkning borde verkligen vara med i ekvationen.
Du ordnar det här.
Det är mikrosprickor längs hela sömmen.
Du har väl fortfarande livsuppehållande systemen kvar, eller?
Ja.
Skapa då ett positivt tryck i kabinen.
Vad?
Om du kan öka trycket i skytteln, borde du kunna minska läckaget.
Vi kommer aldrig kunna stoppa den.
Jag säger inte att vi kan. Vi försöker bara köpa lite mer tid här.
För att göra döden så lång och utdragen som det bara går?
Gör ditt bästa bara, McKay.
Javisst.
Vi borde troligen hitta en väg att värma det här vattnet, också.
Vi är ett bra team, du och jag.
Självklart.
Nej, nej, jag menar det. Jag verkligen gillar att arbeta med dig.
Det har jag alltid gjort.
Jag undrar varför vi aldrig, blivit ihop.
Bortsett från att du är småsint, arrogant, och behandlar folk illa?
Ja.
Nej, det är nog det. Småsint, arrogant, dålig med folk.
Men...
men du tycker jag är attraktiv, jag menar, fysiskt.
Låt oss fortsätta arbeta på min idé.
Det är min idé.
Hur har du räknat ut det?
Nå, du existerar inte.
Det du tänker är vad mitt undermedvetna säger till dig att tänka...
så i själva verket var idén min.
Jag argumenterar med mig själv om vem som kläckte idén först, jag eller jag.
Jag är verkligen småsint, är jag inte?
Och arrogant och dålig med folk, ja.
Då kör vi.
Och läckaget...
har blivit långsammare.
Bra gjort, Sam.
Tack. Du också.
Kom hit.
Okej.
Du förstår vad du egentligen gör här, eller?
Kom igen!
Du är påhittad av min fantasi. Det minsta du kan göra är att ta av blusen.
Ditt undermedvetna vet att jag aldrig skulle göra det.
Du är den värsta hallucinationen någonsin.
Det kan du inte mena.
Jo då, det gör jag.
Snälla, lämna mig ifred medan jag jobbar på att ta mig ur det här.
Du ska väl fortfarande inte försöka styra skytteln från den där lilla saken?
Ja, ja, jag är...
och jag måste göra det snabbt, innan strömnivån går under 50%...
så...
det ger mig ungefär 10 minuter.
Om du inte tänker hjälpa till, gå åt sidan och håll tyst.
Det är därför jag aldrig skulle kunna ha en relation med dig, Rodney.
Du lyssnar inte på folk. Du litar inte på dem.
Jag har alla skäl att inte göra det.
Allt det här är Zelenkas fel.
Han var ansvarig för att övervaka skyttelns reparationer.
Det var han som sa att hon var redo. Det var han som kom till mig...
generad för att var rädd att flyga under normala förhållanden...
inte för att nämna testflygningen.
Jag skulle ha sagt att bita ihop, men nej, jag sa "Jag kan ta upp henne"...
och nu är han skyddad och varm och har det bra på ytan...
medan jag är fast här nere, betalar för hans misstag.
Du får ursäkta mig om min tro på min arbetskamrat är lägre än någonsin.
Om du vill ha något gjort rätt...
gör det själv.
Okej.
Jag tror vi har något här.
Initierar sköldarna.
Bra jobb, doktorn.
Okej, vi går lite djupare.
Vänta.
Vänta, vänta, vänta, vänta, vänta, vänta.
Jag var rädd för det här.
Skölden drar ström i en alarmerande takt.
Varför då?
Ett kamouflage drar kraft konstant, en sköld drar mer ju mer den påfrestas.
Så...
eftersom den är under flera atmosfärers tryck...
Ja...
drar den oavbrutet ström från skölden.
Hur lång tid har vi på oss?
När vi kommer djupare...
30 minuter, max.
Okej.
Sjunker genom 1000.
- Varför skruvar du inte upp värmen? - Det gjorde jag.
Det är havsvattnet.
Jag har knappt ström nog som det är. Jag är nästan klar. Vad håller du på med?
För värme.
Du, du, du är inte fysiskt här. Du kan inte överföra värme.
Det betyder inte att jag inte kan få dig het.
Ursäkta?
Jag tänkte på vad du sa.
- Jag tror att du hade rätt. - Hade jag?
Rätt angående vad?
Jag är din fantasi. Det är bara rättvist du får lite.
- Säkert? - Säkert.
Jag visste det.
Jag visste att du var het.
Vänta lite.
Förstör inte ögonblicket.
Nej, jag vet vad du försöker göra.
Det hoppas jag verkligen.
Du försöka sinka mig igen.
Faktiskt så försöker jag göra motsatsen.
Nej... Nej.
Du distraherar mig.
Du vet att jag bara har några minuter på mig för att utföra min plan.
Du håller på med det enda som du vet skulle kunna sinka mig.
Du tänker för mycket. Kom hit.
Nej.
Nej, jag kommer inte att gå med på din plan, Överstelöjtnant Sirén.
Det här programmet kommer att fungera...
och jag ska köra det.
Gör det inte, Rodney.
Det kommer inte att fungera.
Du är kall, desperat, och slagit i huvudet. Du är som gjord för att göra ett misstag.
Jag skulle ha ignorerat dig från början.
Du har inte gjort annat än att sinkat mig.
De kommer och hämtar dig. De kommer att få ut dig härifrån.
- Snälla, ge dem en chans. - Jag lyssnar inte.
Gör det inte.
Så där.
Det är klart.
Ingen tid att diskutera.
Du gör ett misstag.
Jag räknar med att du är borta när jag når ytan.
Prata inte just nu.
Jag behöver verkligen inte en vad-var-det-jag-sa...
Hur mycket ström slösade du bort?
30 minuter.
- Okej. Det är inte så illa. - Nej.
Nej, jag... jag har...
en halvtimme tills vi är helt utan ström.
En halvtimme tills jag dör.
Fan också! Det här är helt fel. Vems idé var det här...
vi kommer att vara under vatten hela den här tiden.
Jag tror min tjeckiska håller på att bli bättre, för jag förstår vad du menar.
Kan vara skölden, kan vara djupet.
Jag har problem med att lokalisera skytteln.
Om inte...
Om inte, vad?
Kan du ta upp hudden, tack?
Vad är det där?
Ditt sjöodjur.
Den är minst 6-8 gånger större än skytteln.
Låt oss inte riskera att komma för nära, okej?
Hur är det med sköldarna?
12 minuter.
Okej.
Vi kollar upp det.
Varför?
För att den simmar fortfarande omkring i samma område, vilket betyder...
att den kanske har hittat något intressant.
Vad?
Vad vill du mig?
Bara, bara... försvinn.
Jag tror att han...
Jag tror att han bara väntar på att få äta mig.
Jag behandlade honom ganska illa.
Valen?
Nej. Griffin. Jag bytte ämne. Du av alla borde kunna hänga med.
Förlåt.
Han visste att vi båda två skulle dö om han inte gjorde någonting, så...
Han...
Varför tänkte inte jag på det först?
Det kanske jag gjorde.
Jag tänkte på det. Jag kunde bara inte.
Han var en modig man...
och jag...
Det verkar inte riktigt rätt, eller hur?
Det var varit en usel dag.
Du kommer att ta dig ur det här.
Jag tror inte ens jag skulle tro på det om du så var naken.
Nåväl.
Stanna hos mig, Rodney.
Du måste hålla dig alert.
Min plan var dum.
Vad i helvete tänkte jag på?
Glasklar efterklokhet.
Du hade rätt.
Jag skulle ha lyssnat på dig.
Jag har alltid beundrat dig, Sam...
och jag försöker inte bara...
Jag vet.
I ärlighetens namn tror jag inte att du är smartare än mig.
Om du hade din bästa dag...
är vi kanske, likvärdiga.
Det är en komplimang på väg, eller hur?
Ja.
Min intelligens åt sidan...
du är klokare.
Jag gissar att det är därför du är här nere.
Du hade rätt.
Nå...
du hade rätt.
Åtminstone undermedvetet.
Jag antar att det är något i alla fall.
Skytteln.
Jag har skytteln.
Djuret cirklar runt omkring det.
Skyttel 6, det här är Sheppard, kom.
Enligt de här värdena, så är den död.
Det finns ingen ström.
Okej, se till att griparen får tag på den här grejen.
Nej, det kommer inte att fungera.
Varför inte?
Den har tagit in alldeles för mycket vatten.
Sensorerna indikerar att det bakre utrymmet också är delvis fullt.
Kabeln klarar inte ansträngningen.
- Vi kan prova. - Nej, hör vad jag säger.
Nej, det är bara frågan om enkel fysik.
Jag har inte kommit så här långt genom att inte göra någonting.
Skölden.
Vi skulle kunna utöka skölden mellan de två skyttlarna.
Har vi tillräckligt med ström?
Ja, om vi landar på havsbottnen för att spara motorkraft...
det skulle bara innebära en liten promenad mellan två skyttlar.
Okej.
Jag tar oss nära.
Vad i helvete var det där?
Hjälp.
McKay, Griffin... hör ni mig?
Sheppard?
Hej, kompis.
Hur vore det att öppna dörren?
Jag tror att det vore en rätt dålig idé.
Hör upp, lång historia kort, vi har konverterat kamouflaget till en sköld...
och utökat den även runt er skyttel. Jag står utanför nu.
Vad?
Allt du behöver göra är att öppna dörren och gå över till min skyttel.
Jag sa ju att de skulle komma på någonting.
Vad?
Tänk om det inte är Sheppard?
Vad menar du?
Tänk om det är en annan av mina hallucinationer? Tänk...
om det är pessimisten i mig som bara vill att allt ska vara över?
Du hörde hur skölden kom igång.
Jag hör vad du säger.
McKay? Vad väntar du på...
ju tidigare vi gör det här desto bättre. Skölden håller inte för evigt.
Du är bara minuter ifrån att förfrysa.
Jag kan, jag kan bara inte skilja på vad som är verkligt och inte.
Rodney...
de är här.
De klarade det.
Låt dem hjälpa dig.
Okej.
O.. okej.
Ta ett steg tillbaka. Jag har tagit in en hel del vatten.
Nej.
Nödöppningen.
Rodney, är du okej?
- Jag kommer att bli. - Var är Griffin?
Han var där inne.
- Okej, nu ser vi till att du kommer hem. - Nej, jag behöver tryckutjämna.
Carter sa att jag skulle öka trycket.
Carter?
Ja, ja, jag sa det till mig själv.
Jag slog i huvudet.
Kompis, förlåt att du inte får äta mig idag.
Han är anledningen till att vi hittade dig.
Verkligen?
Jag trodde nästan att vi förlorat dig.
Jag visste att ni skulle komma på något sätt...
omedvetet åtminstone.
Text: Mr and Mrs Bilskrot